Jeg har altid boet på teatret og ved alt om at spille skuespil.
Du er 20 år gammel og debutant, men jeg synes, du er genial.
Du virker som en magnet, så du skal gå i struben på publikum og sige:
"Så, I skiderikker, nu lytter I til mig!"
Og husk, at når du står på scenen, -
- så er skuespillet, teatret din eneste virkelighed.
Verden udenfor, som civilister kalder for "den virkelige verden", -
- er ren og skær fantasi, og det får du sgu ikke lov at glemme.
Problemet er bare, min elskede, at jeg er uhelbredelig romantiker.
Jeg tror på kærligheden.
Jeg tror på lykken.
- Jeg tror på os to. - Nej. Det er bare noget, du siger.
Der er en anden, ikke?
Jeg elsker dig. Det gør jeg. Jeg elsker dig.
Jeg troede, at vi skulle leve lykkeligt til vores dages ende.
- Gjorde du ikke det? - Med hver en fiber i min krop.
Men nu ...
- Godmorgen, miss Lambert. - Godmorgen, Margery.
- Er der nogen hos den høje herre? - Nej.
Elskede ... Hvad laver du her?
- Jeg vil have et svar, Michael. - På hvad?
Hvad sagde jeg til dig i aftes, før vi lagde os til at sove?
Jeg giver op. Hvad sagde du?
- At jeg var træt. - Ikke så løjerligt på det tidspunkt.
For fanden, hvor kan du være skideirriterende, Michael.
- Tænk, hvis publikum hørte det. - De skal sgu få lov at høre det.
Jeg er træt. Fuldstændig udmattet. Jeg trænger til ferie.
Du har aldrig forstået, hvad det vil sige at bære et stykke.
Jeg er jo den eneste, der tager det alvorligt, Michael.
Du sidder bare og tæller pengene. Tag stykket af.
Vi mister en formue. Det vil ikke hue vores kompagnon.
Jeg vil skide på Dolly!
Undskyld. Det var ikke min mening at være så nederdrægtig.
Men jeg er på sammenbruddets rand.
Jeg keder mig så skrækkeligt.
- Jeg trænger til, at der sker noget. - Hvad?
Bare jeg vidste det.
Vær sød at tage stykket af sidst på måneden.
Det må jeg altså tænke over. Vi kan ikke lægge teatret øde.
Jeg skal nok se, hvad jeg kan gøre.
- Gør det. - Det skal jeg nok.
Tak. Du listede ud af huset til morgen.
Du var jo helt væk. Jeg lavede gymnastik og løb en tur.
Gymnastik og løbeture. Du er Londons mest forfængelige mand.
Mig? Forfængelig? Sludder.
Jeg vil bare bevare mit forrygende udseende længst muligt.
Apropos udseende ... Så du den unge mand derude?
- Nej. - Han er amerikaner.
Søn af en ven af en ven af Eddie Gilbert.
- Hvad kommer det mig ved? - Han er en stor beundrer af dig.
Han lyder vel nok begavet. Hvad hedder han?
Det har jeg glemt. Desværre er han fattig som en kirkerotte.
Lad os byde på lidt frokost.
Han er vældig beleven af en amerikaner at være.
Post det, Margery.
Det er min hustru Julia Lambert.
Julia, det er ... Det er den unge mand, jeg talte om.
- Han skal i lære hos vores revisor. - En stor ære, miss Lambert.
Kan vi overtale Dem til at spise en bid brød med os?
- Michael kører Dem tilbage bagefter. - Det er forfærdelig pænt af Dem.
Jeg tager trappen. Den, der kommer sidst, er en slapsvans.
Miss Lambert ...
Må jeg bede Dem om en tjeneste?
- Jeg kan ikke rykke mig mere. - Nej, nej.
Jeg tænkte bare på, om jeg måtte få et billede af Dem.
- Naturligvis. - Det er katteme pænt af Dem.
Jeg har set "Farewell, my Love" tre gange.
- Det er et tåbeligt skuespil. - Det er Dem. De er fremragende.
- Glæder mig, De synes om mig. - Jeg er vildt begejstret for Dem.
- Jeg vandt. - Godt klaret.
Kom, mr. ..?
En skuespiller som Julia skal bare have et passende stykke.
- Det er skuespillerne, folk vil se. - Ja, jeg ville se Dem i alt.
Men hvordan startede det?
- Og hvordan fik De eget teater? - Sund livsførsel og slid. Cigaret?
Det var en sjuft ved navn Jimmie Langton og hans repertoireteater.
Han vidste alt om skuespil, og der traf jeg Michael.
- Jeg var en elendig skuespiller. - Ja, men du har noget.
Publikum gisper, når du kommer ind. Han ser jo så forrygende godt ud.
- Hvor er det dog spændende. - Jeg er frygtelig skinsyg.
Jeg kan kun spille diplomater, advokater og politikere.
- Det forretningsmæssige er mere ... - Vi var ikke nået langt uden Jimmie.
Jeg dækker altid op til ham, skulle han nu dukke op.
Han har været død i 15 år, og han var et uhyre.
Hvordan staver De til Deres fornavn?
T-O-M.
Plag dog ikke dig selv sådan, Laura.
Ingen får nogensinde at vide, hvor højt jeg elskede ham.
Han var min jord, -
- min måne, -
- alle stjernerne på himmelhvælvingen.
Farvel, min elskede.
Bravo! Bravo!
Jeg er nødt til at tage på turné i Canada og Australien.
- Det er noget sludder, miss Lambert. - Vel er det ej.
Jeg har besluttet at trække mig tilbage og give los.
Jeg skal have kartofler til frokost og kartofler til middagsmad.
Og øl. Hold kæft, hvor jeg elsker øl!
Sirupsbudding og kirsebærtærte og flødeskum, flødeskum, flødeskum.
Gud skal være mit vidne på, at jeg er færdig med salatblade.
Åh nej ... Jeg ved godt, hvem det er.
Godeftermiddag, Evie.
- Sikken overraskelse, mrs. de Vries. - Håber ikke, det er ubelejligt.
Det er et forretningsanliggende. Sover hun til middag?
Øjeblik.
- Gæt, hvem der er kommet. - Vis hende ind.
Forretninger, siger hun. Hun kommer altid, når du ligger splitternøgen.
Du har en beskidt tankegang, din tøjte. Vis hende ind.
- Mrs. de Vries. - Julia, min søde.
- Søde Dolly. - Åh, det er jeg ftyktelig ked af.
Jeg kommer altid, når du er optaget.
- Te? - Herligt.
Jeg sætter mig lige så stille her, indtil du er færdig.
Evie nævnte nogle forretninger.
Hvad? Åh ja. Michael siger, at du vil have stykket taget ned.
Min mand er en elendig forræder.
Det var helt rigtigt at gå til mig. Vi tre er jo kompagnoner.
Et ideelt samarbejde: Mine penge, hans branchekendskab og dit talent.
Jeg er dødtræt, Dolly.
Føler mig som en 90-årig. Livet har ikke mere at byde på for mig.
Spiller du nu skuespil eller hvad?
Jeg er ved at bryde sammen. Føler, at mit liv er slut.
- Ja, ja. - Det var det.
Tak. Du er en skat.
Er du virkelig ved at bryde sammen, Julia?
Jeg ved det ikke.
Jeg har det højst besynderligt for tiden.
Det er, som om tæppet er gået ned for 1. akt, og jeg ikke aner, -
- hvad der skal ske i 2. akt. Jeg befinder mig i en slags limbo.
Venter på, at der skal ske noget, men hvad?
Hvad? Vær nu sød, Dolly.
Få Michael til at tage stykket ned. Jeg trænger til ferie.
Jeg kunne besøge min mor i Jersey og dig i Frankrig.
Jeg kunne svømme i dit badebassin uden en trevl på kroppen.
Smukke blomster.
Goddag. Jeg kommer med en hel blomsterbutik.
- Fra hvem? Mrs. de Vries? - Formentlig. Eller lord Tamerley.
Husk, at du skal spise middag med ham efter forestillingen.
Så må du vel åbne for sluserne for ham som sædvanlig.
Gid, du ville lære mig at græde med ægte tårer.
Her er kortet.
Thomas Fennell, Tavistock Square. Sikke et sted. Hvem fanden er det?
En, der er blevet taget med storm af din lammende skønhed.
De må have kostet en formue. Han har intet fået at spise i en uge.
Snøft.
Det er tid, miss Lambert.
Det er nu altid rart at få blomster fra en yngre mand i min alder.
- Det er da en tilkendegivelse. - Ung? Han er sikkert over 80.
Gå ad helvede til.
Tak.
- Champagne nu, mylord? - Tak, Antoine.
Og, Mme Lambert?
Øl, men det må jeg ikke, så jeg må nøjes med boblevand.
Det er til dig. Åbn den.
Et portræt af Clairon.
Hun var en stor skuespillerinde, og du har mange af hendes talenter.
Åh, Charles ... Du er sød.
Jeg tænkte, at du ville synes om det. Det er en afskedsgave.
- Rejser du væk? - Nej.
- Men vi kan ikke ses mere. - Åh, Charles. Ikke igen.
Det er snart et helt ritual. Hvorfor?
Vi har et smukt og enestående venskab, Julia, -
- men folk snakker.
De forstår det ikke.
Selvom vi kender sandheden, kan det ende i en frygtelig skandale.
Nej. Michael og jeg lever hver vores liv.
Det er derfor, vi er lykkeligt gift. I det store og hele ...
Den opblæste lille tøs.
Hun spiller skuespil både på og uden for scenen.
- Hun er nu pokkers køn. - Åh, ti dog stille, Rupert.
Jeg ved alt om hende. Vi er begge født på kanaløen Jersey.
Hendes far var Jersey-læge. Mere ordinært kan det ikke blive.
Det er almindelig sund fornuft.
Jeg vil ikke miste dig. Jeg har meget få rigtige venner.
Du er den eneste, jeg kan være helt mig selv over for.
Jeg er frygtelig nedtrykt for tiden. Jeg ... Jeg har brug for dig.
Kan vi ikke blive ved med at ses?
Undskyld, men min gode ven og jeg er store beundrere af Dem.
- De skulle vel ikke kunne huske mig? - Florence Coltraine, ikke sandt?
Jo. De må lige afgøre noget for Rupert og mig.
Jeg mener, at jeg kendte Deres far på Jersey.
Han var læge og kom ofte hos os.
Dyrlæge, faktisk. Han kom hos jer for at bringe tæver til verden.
Jeres hus var fyldt med dem.
- Undskyld, jeg forskrækkede Dem. - T-O-M.
De husker mig. Kunne De lide blomsterne?
Åh, mr. Thomas Fennell, Tavistock Square. Ja. Mange tak.
Jeg vaklede mellem én rose eller hele blomsterbutikken.
Står De her på denne tid for at høre, om jeg har fået blomsterne?
Nej. Men jeg har ikke telefon endnu, og jeg ...
- Vil De drikke te med mig en dag? - Ja, hvorfor ikke?
Mener De det? Hvad med næste fredag?
Tavistock Square 138. Kl. 16.30?
- Godt. Jeg kommer. - Den er mægtig. Så ses vi.
Jeg så Dem ankomme.
- Jeg bor på 3. sal. Håber, det går. - Hvad, hvis det ikke gør?
- Så er vi der. - Gud være lovet.
Gasapparatet står på toilettet. Det er ikke Ritz, men dog et hjem.
Det er en rigtig London-lejlighed.
Den minder mig om mine unge dage.
- Jeg lægger mønter i gasmåleren. - Det gjorde jeg også.
Jeg har købt en kage.
Jeg burde ikke, men jeg gør det alligevel.
- De burde indspille film. - Rigtige skuespillerinder vil ikke.
Nej, men smukke skuespillerinder gør det.
Jeg så Dem i "Nobody's Perfect" på Broadway, da jeg var 14.
Behøver De nævne det?
Jeg stod ved sceneindgangen og fik Deres autograf.
De spurgte om mit navn, og dengang kunne De stave til det.
Hvad er det, der er så morsomt?
- De minder mig om noget. - Hvad er det?
Min mand. I en scene, vi skulle spille.
Han kunne ikke finde ud af at sætte sig ned.
Jimmie fik ham til at spille den om og om igen.
Jeg må hjem og have en lur inden forestillingen.
De er jo lige kommet, og De skal i hvert fald lige se udsigten.
Den er så fantastisk. Prøv at komme med hen til vinduet.
Er det ikke flot? Jeg elsker London. Den er så stor, men samtidig rar.
Alle de mennesker, der hver især har deres eget liv.
Da jeg kom til London første gang, -
- stod jeg på Picadilly Circus og betragtede lysene og hyrevognene -
- og sagde højt for mig selv: "En dag vil jeg erobre dig."
- Og det har De gjort. - Har jeg nu også det?
Se nu mit hår.
Her.
Tak.
Jeg troede ellers, du var en genert, ung mand.
Hvornår kan vi ses igen?
- Vil du se mig igen? - Det er da klart.
Jeg ringer en af dagene. Min hat ..?
Jeg har også fået telefon, og nummeret er Museum 4516.
- Lov mig, at du snart ringer. - På ære.
Nej, nej, du skal ikke gå med. Jeg finder selv ud.
Hvad foretager du dig, Julia? Du skal spille tøjte, ikke skolepige.
Du kyssede, som om du var bange for at blive smittet med snue.
Det skal føles, som om dine knogler smelter.
Tunger. Det er det, det handler om. Tunger.
Jeg ved godt, at du er jomfru ... Jeg er for gammel til sluserne.
Du er jomfru, så du skal finde en nydelig, ung mand, -
- som din ungdommelige mand, smide tøjet og lægge dig på sengen, -
- sprede benene og bede ham om at tage dig lidenskabeligt og hårdt.
Det må gøre dit skuespil bedre. Om igen.
Hvad er det, der er så sjovt?
Jeg føler mig som en toårig.
Så har du smidt 88 år på en uge.
Røb hemmeligheden, så hælder vi den på flaske og tjener en formue.
For pokker da, miss Lambert, du ser da ikke værst ud.
Du kan da godt spille 25-årig ...
... 30-årig et stykke tid endnu. Og hvad så?
Mødre, bedstemødre og pebermøer.
De elendige forfattere kan ikke skrive til kvinder.
Det er, fordi de alle er mænd.
- Ja? - Godmorgen.
T-O-M.
- Du lovede at ringe. - Giv mig lige en chance.
- Hvornår får jeg dig at se igen? - Så snart jeg har en ledig stund.
Kom til te efter matinéen.
Den hopper jeg ikke på igen.
Hvad så med middag efter forestillingen?
Hvis du insisterer.
Det gør jeg.
På det store lærred
får han hendes hjerte til at smelte
skønt hun godt ved at her og der
er han vistnok lidt fjosset i kanten
hun er bestemt ikk' nogen dum pi'
hun burde vare sig
hun er bestemt ikk' nogen skolepi'
der kysser en for første gang
bli'r vi da aldrig trætte af
denne bittersøde leg ...
Der er lord Crumley. Og det er vist lady Laweston.
- Sig mig, har du læst Debrett's? - Debrett's? Nej, Tatler.
Man må vide den slags, hvis man vil videre her i byen.
- Og du vil gerne videre? - Ja, med dig, Julia.
- Nu er du styg. - Jeg vil have dig. Det vil jeg.
Jeg vil have dig.
Samtalen bliver lidt ensformig, Tom.
- Dans med mig. - Hvad er klokken?
- Jeg har glemt at få ur på. - Har du pantsat det?
Nej, nej. Jeg kom bare lidt hurtigt i tøjet.
Han behandlede dig som en tøjte. Men det er jo også det, du er.
Han var min jord, -
- min måne -
- og alle stjernerne på himmelhvælvingen.
Billedet står forkert.
Farvel, min elskede.
Du var pragtfuld i aften, min skat. Pragtfuld, fandeme.
- Jeg var lige ved at græde. - Kun lige ved?
Jeg dræber ham, der havde anbragt billedet der.
Dine øjne? Er det en ny sminke? De skinner som aldrig før.
Så er det Dem, mr. Dexter.
Beklager det med billedet.
- Det er Dem, miss Lambert. - Du er tilgivet.
Hvad er der med hende?
Kæreste Julia!
Du var pragtfuld i aften.
- Førsteklasses. - Tak. Ja.
Jeg gav den vist på alle tangenter.
Og jeg er ved at dø af sult. Hvad skal vi have i aften, Evie?
- Kallun og løg. - Herligt. Jeg elsker kallun og løg.
Michael, hvis du har en gnist af godhed i dit hårde hjerte, -
- så lad mig få en flaske øl. for en gangs skyld.
Tag det, Evie.
- Det er nu synd. - Hvad?
At tage stykket af. Men jeg har fundet et italiensk kompagni, -
- som vil leje teatret i tre måneder, og det har jeg sagt ja til.
Din mor glæder sig nok lige så meget som jeg.
Vi får det så sjovt hos mig. Og du kan få hvilet ud.
Jeg har ombestemt mig. Det her morer mig pludselig igen.
Lad os spille sommeren ud.
- Jeg har sagt ja til italienerne. - Træk det tilbage.
- Jeg havde glædet mig til Frankrig. - Stjerner er nu engang stjerner.
- Jeg har glemt noget. - Hvad?
Hold da op. Et Cartier.
- Nemlig. Hvornår har du fødselsdag? - Den 20. november.
- Tillykke. - Det er ikke den 20. november.
Vær nu ikke så pedantisk. Åbn den.
Sådan et har jeg altid ønsket mig. Tak.
Jeg kan ikke engang give dig noget.
Giv mig det ur, du pantsatte. Har du hentet det igen?
Tak.
- Det vil more mig at gå med det. - Kors, hvor jeg elsker dig, Julia.
Det er fuldstændig vanvittigt. Jeg er gammel nok til at være ...
Hvor er jeg dog dum. Kors, hvor er jeg dog dum.
- Godmorgen. Hvor er min kone? - I Deres arbejdsværelse.
- Hvad laver hun der? - Gymnastik.
Gymnastik?
Hvad foretager du dig?
Svømmer over Kanalen, kan du vel se.
Hvorfor dog?
Miss Phillips sagde, at min mave trængte til at blive strammet op.
Jeg har tænkt på, at vi kunne leje et hus på landet i sommer.
Hvad siger du til det?
Vi tales ved senere.
- Var det noget med et hus i sommer? - Ja.
Golf, svømning, tennis. Roger elsker at spille golf.
Så kan han finde ud af, hvad han vil.
- Han bør gå på universitetet. - Han har ikke lyst.
- Det er hans liv. - Jeg har en anden idé.
- Kan du huske ham den unge fyr? - Hvad for en ung fyr?
Den unge, nydelige amerikaner. Kan du ikke huske ham?
Han ville lære branchen at kende. Tom Fennell.
- Du må da kunne huske ham. - Svagt.
Han er mægtig dygtig. Fuld af ideer om, hvordan vi undgår at betale skat.
Hvad er der med ham?
Jeg tænkte, at vi kunne invitere ham ned på ferie et par uger.
- Hvorfor skulle vi gøre det? - Så har Roger selskab.
Han er kun lidt ældre end Roger. Skal jeg invitere ham?
Mind mig om, at jeg skal blive ved at dyrke gymnastik.
Kommer du så? Michael siger, det er et dejligt hus.
Næppe. Jeg skal til udlandet nogle måneder.
- Hvor morsomt. - I skal jo også læse manuskripter.
Der. Hvad synes du?
Han har ikke ydet dine øjne retfærdighed.
Der er faktisk et godt skuespil om en kvinde, som ser en yngre mand.
- En farce? - Hvorfor siger du det?
Fordi alle griner af den ældre kvinde.
Ikke i det her skuespil. Det er seriøst.
Slutningen af 1. akt er god. Det kommer som et chok for hende.
- Hvad? - At hun er forelsket i drengen.
Og det sker netop, som alting forekom hende trist og utillokkende.
Affæren muntrer hende op, -
- og alle fortæller hende, at hun ser ti år yngre ud.
Hun betror vel ikke drengen, at hun elsker ham. Det er fatalt.
- Lyder det som noget for mig? - Publikum finder sig da ikke i det.
Jeg ville råde kvinden til straks at bryde. Det ender bare galt.
Hun er jo forelsket i ham, Charles. Hun er hjælpeløs.
Personen i skuespillet, altså.
Dolly, gamle tøs. Hvordan går det?
Det er hundrede år siden.
Sæt dig ned og gør dig det ... behageligt.
Kommer du for at se, om biksen giver afkast til dig?
Jeg vil gå lige til sagen, Michael.
Du ved, jeg ikke er sladdervorn, men jeg er bekymret for Julia.
- Folk er begyndt at snakke. - Hvad dælen mener du?
Det er absurd, at hun i sin alder viser sig sammen med en dreng.
Mener du Tom Fennell? Vær nu ikke dum, Dolly.
Når hun altid ses med den samme, så begynder folk jo at snakke.
Tom er en udmærket amerikaner. Pæn, ærlig og en gentleman.
Han er kedelig og snobbet. Han er en lille lykkejæger.
Mener du helt seriøst, at Julia har en affære med ham?
Nej. Jeg har faktisk knap set hende.
Hun ringer aldrig mere og ...
Og ...
Jeg forstår dig fuldt ud, Dolly.
Hun holder meget af dig. Det ved du.
Men hun har jo også andre venner.
Man bør ikke diskutere sin hustru med andre, -
- men nu skal jeg forklare dig noget. Sex betyder intet for hende.
Jo, i begyndelsen. Der kunne hun være ganske trættende, men ...
Da hun havde fået Roger, blev alle instinkter brugt på scenen.
Hvis hun altid havde affærer, ville ingen løfte et øjenbryn, -
- men han er halvt så gammel som hun.
Publikum har altid beundret jer som et hengivent, loyalt par.
Det er vi sgu da også ... på sin vis. Hengivne, forbundne, men ikke ...
Hvad skal jeg sige? Besiddende.
Vi er et meget moderne par.
Goddag, Roger, min dreng. Er det rart at være færdig på Eton?
- Ingen mor? - Det er lørdag. To forestillinger.
- Tre pund og fire pence, tak. - Hun kommer i morgen tidlig.
Nu skal jeg give dig en hånd. Hun har en ung fyr med på din alder.
En amerikaner. Jeg tror, du vil synes om ham.
Hvad er der galt? Lad mig nu høre.
Jeg er simpelthen bare syg af bekymring.
Over hvad? Lad mig høre, Tom.
- Jeg skylder penge væk. - Nåh, bare det.
Jeg troede, det var noget alvorligt.
Jeg har ikke råd til det, vi gør. Natklubber, restauranter.
Skat, lad dig ikke slå ud af det. Jeg giver dig da bare pengene.
- Det kan jeg ikke tage imod. - Sludder.
Vil du fratage mig den glæde at hjælpe dig ud af suppedasen?
I aften kan vi spille Mah Jongh.
- Spiller du Mah Jongh, Tom? - Nej.
Det går desværre ikke. Vi skal ned på pubben og se på sagerne.
Det kan være, jeg går med. Servitricen er fortryllende.
- Hvor er I dog vulgære. - Gå tidligt i seng, mor.
Du ser så udmattet ud.
Mere vin?
- Første ord. - Film. Tre ord.
- Første ord. - Den klarer hun ikke.
- Bitte. - Meget bitte.
Lille.
- Sådan. - Gylp?
- Godt, Julia. - En lille ..?
Julia, for pokker. Her er mange forskellige mennesker.
Vi skal finde det tredje ord.
Blinken.
- Lille Ole Lukøje. - Ja, I skvadderhoveder.
Lille Ole Lukøje.
Jeg forstår ikke "Ole".
- Det siger vi på engelsk. - Javel.
Halløj. Nej, hold op.
- Mere vand. - Hold op.
Jeg sagde det jo.
Jeg er lige blevet tør. Jeg hader dig, Tom.
- Det skal du få betalt. - Du er et uciviliseret grødhoved.
Og en kryster.
Kom, Michael. Du lovede mig en dans.
Det gjorde jeg også, ja. Jeg er nok lidt ude af træning.
- Svar nu på mit spørgsmål, Julia. - Hvad for et spørgsmål?
- Ville du? - Hvad ville jeg?
Turnere med "The Second Mrs. Tanqueray" for 17 pund om ugen.
Det er seks måneders turné. Seks måneder.
Jeg kan ikke være væk så længe. Hvad skulle Archie gøre uden mig?
Han ville nok finde nok på noget.
De er lede, de direktører. Jeg sagde: "Giv mig 18, så gør jeg det."
Og så sagde han: "18? 18?" Frække, lille lort.
- Ved du, hvad den pige hedder? - Hvad for en pige?
Nåh, det er Avice Crichton.
"Du kunne ikke engang få Julia Lambert for 18."
- Var det ikke vittigt? - Dødmorsomt.
Og det er ikke engang interessante steder.
Lowestoft, Bournemouth og Chesterfield i seks måneder.
- Mor, vi tager ind til London, ikke? - I har fået for meget at drikke.
Tom kører, og en af pigerne har bil.
- Godnat, du gamle. - Godnat, du.
- Julia, hvad laver du? - Jeg ville spørge dig om det samme.
Du har været mere sammen med Roger end med mig.
Du har ikke holdt om mig. Du har ikke kysset mig.
Se, hvordan jeg har det.
Og i aften tog du bare af sted uden et ord med den lille tøjte.
- Avice Crichton er ikke nogen tøjte. - Det ligner hun ellers.
Jeg tager hjem til London i morgen.
Husk at give tjenestefolkene en skilling. Skal du have penge?
Det er dit. Tag det. Tror du, det er rart at blive ydmyget sådan?
Undskyld, jeg mente det ikke.
Jeg skulle aldrig have taget imod dine gaver og dine lån.
- Du får de 200 pund i næste uge. - Du må ikke tage til London.
Jeg elsker dig, Tom.
- Vær nu rar. - Jeg er træt. Jeg vil i seng nu.
Det er den ægte vare, Julia, men jeg har et par bemærkninger.
Du går for vidt. Du må lære at lægge bånd på dig selv.
Og hold dog for pokker op med at græde.
Vi ved, at du kan åbne og lukke for slusen, så tag lige og luk.
Det var kattens ... Denne gang er det jo ægte tårer.
Jeg var bevæget, men du må lære at gøre det, så det virkerægte.
Ægte skuespil skal virke ægte. Hold spejlet op mod naturen, Putte.
Ellers får du dårlige nerver, begynder at drikke -
- og må spille luder på tredjerangsturnéer i Skotland.
Teknik. Det er det, du skal lære. Teknik.
Må jeg komme ind?
- Selvfølgelig. Er der noget galt? - Nej. Du har grædt.
Nej. Jeg havde bare mareridt. Hvad er der, skat?
Vi samlede et par piger op i aften.
- Hvem gjorde det? - Tom og jeg.
Jeg lovede Tom ikke at sige det. Han sagde, du ville blive rasende.
- Var det nogle tøjter? - Nej, skuespillerinder.
Joan ville gerne være dublant i dit næste stykke.
Tøjter, altså.
- Jeg måtte bare fortælle dig det. - Hvad?
Det var på tide, at jeg fandt ud af, hvad det gik ud på.
- Hvad mener du, Roger? - Kærlighed.
Kærlighed?
Så fantastisk er det heller ikke.
Jeg forstår ikke, hvorfor folk gør sådan et stort nummer ud af det.
Hvad er der galt, mor? Du erjo ked af det.
- Hvorfor græder du? - Fordi du er sådan en lille dreng.
Du må ikke græde.
Jeg havde brug for at sige det. Det måtte jo ske før eller siden.
Det får mig til at føle mig så gammel.
"Ingen alder kan visne hende, ingen vane sløve det skiftende behag."
Havde jeg været Kleopatra, ville jeg havde dødsdømt ham, der sagde det.
Ærlig talt, så nød jeg det ikke synderlig.
Du er så ung, så ung, så ung.
Det vokser jeg fra.
- Måske tager jeg til udlandet. - Hvorhen?
ltalien. Frankrig. Bare til udlandet.
Mht. til den dublantrolle. Har Joan så en chance?
Sig, at hun skal skrive til mig.
- Tak. Godnat. - Godnat, min skat.
En dublant ... Hun kan rende mig.
- Vent her. - Øjeblik.
Det er fra ham, du ved nok.
Jeg vil ikke forstyrres.
- En god matiné? - Udmærket, men jeg er ikke frisk.
Træk en stol herhen.
- Hvad er der galt? - Jeg har bare ikke sovet.
Jeg har fået kort fra Roger. Han er i Napoli og har det skønt.
Det er vel ikke det, du er kommet for at fortælle mig?
Nej, der er også noget andet. Jeg ...
Jeg kan ikke betale de penge tilbage, jeg skylder dig. Jeg har dem ikke.
Jeg er ked af at bede om forlængelse, men ...
Vær dog ikke sådan et lille kvaj, Tom.
Det var så ydmygende, det, du sagde det med drikkepengene.
Jeg mente det jo ikke.
Jeg var jaloux over, at du var så meget sammen med Roger.
Jeg var ... Jeg var jaloux.
Jaloux over, at I gik ud og morede jer uden mig.
Jeg skulle aldrig have taget imod noget fra dig.
Du er mit et og alt. Det ved du udmærket godt.
Jeg elsker at være sammen med dig. Jeg vil ikke miste dig.
Jeg har meget få rigtige venner.
Og du er den eneste, jeg kan være helt mig selv over for.
Lad os ...
Kan vi ikke godt blive ved at ses?
Åh, Julia ...
Du er heldig, at du kan græde uden at få hævede øjne.
Rend mig.
Men du ser nu noget lykkeligere ud. Forhåbentlig med god grund.
Hvis du tænker det, jeg tror, så hold op med det.
Men ved du, hvad jeg synes, Evie? At mænd er nogle værre fjolser.
De kan i hvert fald ikke holde den nede i bukserne.
Din lede drage.
Ja, nu skal det nok gå, alt sammen.
Gid det ikke var sådan, men inderst inde føler jeg ...
- Hvad? - En vis foragt for knægten.
Han er så gennemskuelig.
Livet er en stor skål kirsebær
gør det ei for omstændeligt nyd det endelig
du slider, sparer, er så ræd
men du får intet med, når du skal af sted...
Danser du med mig eller med en anden?
Det var det, Hendes Kongelige Højhed sagde til mig.
- Hvad sagde hun? - Hun inviterede mig ud på landet.
- Tør man byde hende op? - Du er en skrækkelig snob, Tom.
Ja, det er derfor, jeg trives i England.
Skænderiet har bragt os tættere på hinanden end nogensinde.
Tom.
- Vil du gøre mig en tjeneste? - Hvad som helst.
- Du kender Julia Lambert godt, ikke? - Ikke så godt.
- Har du været i seng med hende? - Hun kunne være min mor. Hvorfor?
Jeg har hørt rygter om et skuespil, der hedder "Nowadays".
Og ... der er en rolle, der passer til mig i den.
Så jeg tænkte på, om du kunne ...
- Om jeg kunne tale med hende? - Ja.
Vil du ikke nok, Tom?
Om 14 dage skal jeg spille en skøn rolle i et rædsomt stykke.
- Hvis du kan lokke hende derhen ... - Er det det eneste?
Jeg kan få Julia Lambert til alt. Hun spiser af min hånd.
Den rolle er din.
Sludder. Jeg er heldig, hvis jeg overhovedet kommer til prøve.
Hvis du ikke får den rolle, kysser jeg dig aldrig igen.
Jeg havde ikke troet, du holdt ved.
Heller ikke jeg, men maver er maver.
Budgettet for "Nowadays" ser lovende ud.
Vi må i gang med prøverne. Har du hørt om en Avice Crichton?
- Der er en klokke, der ringer. - Jeg overvejede hende som Sybil.
- Ved du, hvor jeg har hørt om hende? - Hvor?
Gennem Tom.
Han siger, at hun er vaks.
Hun er med i en søndagsforestilling, Tom mener, vi bør se. Jeg kan ikke.
Jeg skal til Sandwich og spille golf, og jeg overnatter.
Har du noget imod at gøre det? Tom kan ledsage dig.
Lad mig overveje det.
- Er du ikke tidligt på den? - Jeg hader at komme for sent.
Hvad var det nu, skuespillerinden, vi skulle se, hed?
Avice Crichton. Vi skændtes pga. hende på Taplow.
- Det kan jeg ikke huske. - Jeg er spændt på, hvad du synes.
Hun er så nervøs. Du ved, hvordan de forestillinger er.
- Men jeg sagde, at du forstod. - Skål.
- Roger har det skønt. Han er i Rom. - Er han? Hun er utrolig køn.
- Hvem taler vi nu om? - Avice Crichton.
Hun har en flot figur. Og hun er så lys.
Med platin og brintoverilte kan enhver blive blondine i dag.
- Hendes er naturligt. - Hvor ved du det fra?
Hold tempoet nede, Julia. Stille og roligt.
Den er udrikkelig.
- Han må lave en ny kande. - Vi kommer for sent, Julia.
- Pyt med de første par minutter. - Hun har en god scene i starten.
Jeg går ikke uden min kaffe. Wilson, laver du en frisk kande?
- Hvornår ville lægen komme? - Han kan være her hvert øjeblik.
- Hvem af dem er Avice? - Den kønne af dem.
Åh, Cynthia, jeg håber virkelig, at han kan hjælpe mig.
- Han skulle være en mirakelmager. - Han skulle være en mirakelmager.
Jeg vil så gerne have mit syn tilbage, Cynthia.
- Det er en stor ære, miss Lambert. - Du var god.
Glæder mig at træffe Dem igen. Forfærdelig pænt af Dem at komme.
Stykket er jo ikke noget særligt, men jeg kunne godt lide rollen.
Kæreste dog, De må ikke græde.
Nervøsitet er lutter respekt overfor vores publikum.
Det var kun de første minutter. Derefter var De fremragende.
Tak, miss Lambert. Mange tak.
Godnat, miss Crichton. De var god til at spille blind.
- Tak. - Spørg hende.
Miss Lambert ...
- Sætter De snart et nyt stykke op? - Ja.
Hvis der er en rolle for mig, kunne jeg så komme til prøve?
- Jeg nævner Dem for mr. Gosselyn. - Det ville være en stor hjælp.
Jeg lytter oftere til min mand, end han lytter til mig.
Godnat og op med humøret.
De kan nå langt.
- Du var vist ikke begejstret. - Jo, bestemt. Hun er meget energisk.
Jeg har ikke lyst til at gå ud. Direkte hjem, Bolton.
Michael er væk, så vi kan tale sammen.
- Har du været i seng med Avice? - Nej, da.
- Hvorfor? Hun er da køn. - Hun er en pæn pige.
Jeg tror, at du er dødsens forelsket i hende. Er du det?
- Tag nu ikke på vej. - Jeg ved ikke, hvad der gik af mig.
Fordi du ikke tør fortælle sandheden.
Du er jo forelsket i hende, ikke? Hvorfor ikke indrømme det?
Tror du, det forringer hendes chancer for at få rollen som Sybil?
Du ved da, at jeg ikke lader følelser stå i vejen for forretninger.
- Hvad mener du? - Hun er noget af et fund.
Det vil jeg fortælle Michael. Og insistere på, at hun får rollen.
Du er vidunderlig. Jeg holder sgu så meget af dig.
Du ... Jeg holder også af dig.
Jeg har godt kunnet lide at gå i seng med dig, -
- og jeg kan godt lide tanken om, at du kunne lide mig i sengen.
Men helt ærligt ...
Jeg har aldrig været forelsket i dig, og du ...
... har aldrig været forelsket i mig.
Vi vidste begge to, at det ikke kunne vare ved.
Du er forelsket i pigen, ikke? Du kan lige så godt indrømme det.
Jo.
Vær sød at gå.
Hvad i himlens navn foretager du dig, Julia?
Du skuffer mig. Herre du milde, hvor du skuffer mig.
Du kan da ikke bare stå der som en slatten pik ved et bryllup.
Du må tage dig sammen. Det er dig, det handler om. Kun dig.
I kærlighed og teaterliv gælder alle kneb, Putte.
Ingen får nogensinde at vide, hvor højt jeg elskede ham.
Han var min jord, min måne -
- og alle stjernerne på himmelhvælvingen.
Farvel, min elskede.
Godaften, mr. Gosselyn.
Jeg ventede dig ikke i aften. Hvordan var golfspillet?
Noget tilfældigt. Hvordan var pigen?
Fremragende. Meget dygtig.
- Ja, men kan hun spille skuespil? - Hun skal spille Sybil.
Hun er mægtig køn. Kald hende til prøve, så skal du bare se.
- Jeg så stykket i aften. - Vi blev kaldt ud fem gange.
- Julia, jeg må sige noget til dig. - Hvad er det?
- Hvorfor spillede du så elendigt? - Elendigt?
Jeg har aldrig spillet bedre i hele mit liv.
- Du var skrækkelig. - Publikum var begejstrede for mig.
De er tåber. Du var falsk fra ende til anden.
Hvor vover du at tale sådan til mig, din lille lort?
Skrid! Hvad ved du om det?
Du kan slå og bande og råbe og skrige, -
- men jeg starter ikke på prøver til "Nowadays", -
- hvis du spiller som en dramadronning med astma.
- Så find en anden til rollen. - Hold dog op, Julia!
Jeg tager stykket af på lørdag, -
- og så rejser du lidt væk og får et pusterum.
Besøg din mor på Jersey.
Vi indleder prøverne på "Nowadays", når du ...
Når du kommer tilbage.
- Er jeg virkelig så dårlig? - Ja.
Lad ikke verden udenfor udvande dit talent.
Og som Jimmie Langton sagde: Din eneste virkelighed er teatret.
Jeg hader mig selv. Jeg er en tøjte. En rådden kælling.
Gennemrådden.
Ikke desto mindre er du en stor skuespillerinde.
- Ikke i aften. - Nej. Ikke i aften.
Jeg er kørt træt, elskede.
Det var så dumt af mig. Jeg skulle aldrig ...
Du har ret. Du har ret.
Det eneste rigtige er at rejse væk.
Tak.
Hvor er det dejligt at se dig.
Og ingen træk. Det er meget vigtigt, søde Julia.
Tante Carrie og jeg vil se til, at du ikke sidder i træk.
Og du skal gå med sokker og ulden undertrøje.
- Jeg ville hellere dø. - Vi taler om det i morgen.
Miss Avice Crichton.
God eftermiddag. Mit navn er Michael Gosselyn.
God eftermiddag, mr. Gosselyn.
- Hvad vil De opføre for os? - Noget fra "Helligtrekongers aften".
- Viola. - Udmærket.
Bare når De er klar.
Ved Eders port jeg bygged mig en hytte -
- og kaldte på min sjæl i huset inde.
Prøv at lyde, som om De har snue.
Hvabehar?
Gentag det, men denne gang som om De har en slem snue.
Ved Eders port jeg bygged mig en hytte -
- og kaldte på min sjæl i huset inde.
Skrev fromme viser om 'orsmået elskov -
- og sang dem højt i den 'ødstille 'at.
- Lod Eders navn ... - Tak.
- Kan De nyse? - Hvad?
Kan De lave et godt, stort nys?
Det vil jeg tro.
Jeg fik den.
Jeg fik den, Tom. Jeg fik den.
- Nu kommer hun. - Overdramatiser det nu ikke.
Bare sig: "Der er telegram," som den naturligste ting i verden.
Jeg hader telegrammer.
Søde Julia, sæt dig lige ned. Nu skal du ikke blive urolig.
- Hvad er der sket? - Der er kommet et telegram.
Hvor skønt.
Det går op for mig, hvor frygteligt jeg har savnet dig.
I lige måde. Lad mig høre noget sladder.
Johnny Gore-Barker er stukket af med Bunty Robinson.
Nej. Hun ligner bagenden af en bus.
Gore-Barker aner ikke, hvad der er for og bag på en bus.
- Og alle taler jo om den nye pige. - Hvad for en ny pige?
Hende i jeres næste stykke. Hun hedder vist Avice Crichton.
Michael kalder hende "den nye Julia Lambert".
- Det var min idé. Hun er yndig. - Du er vel nok storsindet.
Og London genlød af den fortræd, du var kommet i.
Det lød, som om du trængte til trøst.
Min forfængelighed var vist hårdere ramt end mit hjerte.
Hvor er jeg ked af, at du har lidt.
Jeg elsker dig, og det vil jeg altid gøre.
Charles, vi er langt hjemmefra.
Her er ingen, der kender os.
- Nej, skat ... - Hvad er der?
Din forfængelighed skal ikke såres igen. Det er jeg ikke værd.
Der er ingen grund til det.
Jeg elsker dig ... på min måde.
Vi har altid vidst, hvad det betød.
En skuespillerinde kan ikke være så naiv.
Jeg elsker dig højere, end du kan forestille dig, men ...
Men hvad?
Jeg er på den forkerte side.
Åh, min egen ...
Åh, Grace ... Hvor er det dejligt, at du er her.
Rollen er ikke noget videre, men det er da West End.
Goddag, min ven.
Goddag, Michael. Det er et pragtfuldt stykke.
Det er vores forfatter, mr. Walter Gibbs.
Jeg er beæret over, at De er med i "Nowadays".
De har givet mig en gevaldig tale. Håber, jeg får den lært.
Du husker nok miss Crichton. Hun spiller Sybil.
- Miss Lambert, De skal vide ... - Har De set Tom for nylig?
Et par gange.
Miss Lambert, De skal vide, -
- at jeg vil give alt, hvad jeg har i mig, til denne rolle.
- Simpelthen alt, hvad jeg har i mig. - Vær nu ikke en ødeland.
Nå, folkens, skal vi gå i gang?
Hvis du finder dig en stol.
Åh, Millicent ... Så spurgte jeg om hans hjælp.
Bad ham skrive et brev til banken. Han løftede håndklædet.
Hans næse var knaldrød, og hans øjne løb i vand.
Han så rædsom ud, og han sagde:
"Jeg er 'desværre blevet slemt 'forkølet."
Godt.
Bare han ikke har smittet dig. Du har ikke tid til at have snue.
- Fortæl videre. - Og så nøs han.
Jeg har aldrig hørt noget lignende, Millicent.
Han lagde ud med at hive kolossale mængder luft ind ...
Nej, nu skal du se.
Jeg sagde "prosit", og han sagde:
"Jeg siger ikke tak. Det bringer oheld."
Vi burde have gennemskuet ham, så var det aldrig sket.
Men nu til dags er det kun udseendet, der tæller.
Og han var ualmindelig smuk.
Sniksnak. Det bringer ulykke at sige den sidste replik.
Det må være nok for i dag.
- Går det godt? - Fremragende.
- Tilfreds med din medspiller? - Glimrende rollebesætning.
- Vaks pige, ikke? - Jo, bestemt.
Hils Roger.
Jeg kan ikke se dig i øjnene og sige det, men jeg har savnet dig.
Jeg har også savnet dig, Evie.
Jeg gjorde de ting, man nu gør.
Så seværdighederne, sled i det med mit italienske og gik i operaen.
Har du så besluttet, hvad du vil?
Jeg vil ikke mere leve i en opdigtet verden.
Det er din verden, ikke min, og ... den giver mig åndenød.
Hvad mener du?
Som barn stod jeg engang i kulissen og betragtede dig.
Scenen må have været bevægende, for jeg stod og flæbede.
Du kom hen i den side, hvor jeg stod.
Du vendte ryggen til publikum og sagde med din egen stemme:
"Hvad fanden er det for et lys, elektrikeren har lavet?"
Og i samme åndedrag fortsatte du med et fortvivlet udbrud scenen.
Det er skuespil.
Hvis følelserne var ægte, ville det slå mig helt ud.
Du spiller skuespil for alle. Tjenestefolkene, far, mi ... alle.
- Jeg tror slet ikke, du findes. - Roger!
Engang fortalte du mig noget, og om aftenen gentog du det på scenen.
Selv det, du siger, er brugte replikker.
Jeg ønsker kun, at du er lykkelig. Du må tale med din far om det her.
Far er endnu værre, men spiller kun én rolle: "Englands flotteste mand."
Så tal med nogen på din egen alder. Tom, for eksempel.
- Tom? - Jeg troede, du syntes om ham.
Jeg brød mig overhovedet ikke om ham.
Du har droppet ham, ikke?
Jeg ...
Det har jeg vel i og for sig.
Godt. Han havde ikke fortjent dig.
Roger, synes du, at jeg er ved at blive gammel?
Nej. Ikke dig.
Og Toms lille tøjte er med i dit stykke, hører jeg.
For resten ...
Hun har en affære med far.
"Hvordan har din kusine Billicent det?"
Jeg sagde, at du havde det godt, og ...
Jeg bryder mig ikke om at sidde på bænken med hende.
Det er jo miss Crichtons scene, og jeg fylder for meget i den.
Hvor vil du flytte hen?
Derhen på stolen med ryggen til publikum.
Jeg er kun fyld i denne scene og skal ikke sidde med miss Chrichton.
- Det gør altså ikke noget. - Det føles småligt.
Hvis nu jeg bliver opdaget der i begyndelsen af scenen.
Jeg kunne sidde overfor gyngen -
- og blive siddende indtil hendes sortie og det bragende bifald.
Det kan vi da godt prøve. Vi starter forfra.
Hvordan gik din samtale med sir Philip?
Det var som taget ud af Dickens.
- Han var noget så frygtelig ... - Det er bedre, ikke?
Jo, hvis du ikke har noget imod at sidde der i ti minutter.
Jeg foreslog det jo selv.
Det var som taget ud af Dickens. Han havde den frygteligste snue.
Så jeg sagde: "Skal jeg komme en anden gang?"
Og han sagde:
"Nej, nej, nej, nej, nej."
Og lad mig så få alt det lys, I har. Man kan ikke spille komedie i mørke.
- Sødeste Dolly. - Hvordan går det?
- Skønt. Hvordan var der i Frankrig? - Skønt.
- Og Julia? Og den nye pige? - Joh ...
- Vi er klar, mr. Gosselyn. - Tag plads, Dolly.
Miss Lambert, mr. Dexter og miss Crichton.
Stop bankeriet.
Michael.
- Den er tarvelig, Julia. - Det er der to årsager til.
Den er hurtig at skifte til, og jeg vil ikke stjæle billedet.
- Tilfreds, Archie? - Bukserne skal bare lægges op.
Og miss Crichton?
Den sidder ikke ordentligt på hende. Især ikke ved taljen.
Hun har sådan en nydelig figur. Den skal sys et par centimeter ind.
Jeg bryder mig ikke om det. Julia er alt for from.
"'Nowadays' fra J.L." Og så datoen. Nydeligt.
Her er listen. Pak dem ind hver for sig og levér dem senest kl. 17.
Naturligvis, miss Lambert. Jeg ser frem til at se stykket.
- Den er nydelig. - En smuk gave.
- T-O-M. - Julia.
- Skal du og Avice forloves? - Nej, det er en premieregave.
Hun vil ikke forloves. Intet må stå i vejen for hendes karriere.
Hendes hvad?
Nå, ja. Jeg forstår.
Jeg kommer i aften. Michael har givet mig en loge.
- Var det alt, sir? - Ja.
Byder du mig på te?
Hjemme hos dig. For gammelt venskabs skyld.
Hvorfor ikke?
Giv Avice det. Det bringer hende måske held.
I min hånd har jeg et stykke papir, -
- som er underskrevet af mig, Herr Hitler-
- og Benito Macaroni i München.
Det skal bringe fred i vor tid. Men skulle der komme krig, -
- så sætter Deres Majestæter Kongen og Dronningen -
- og deres to yndige døtre, Elizabeth og Margaret Rose, -
- og jeg og hele ministerrådet omgående sejl mod Canada, -
- mens I bliver her.
Knæk og bræk. Du bliver sensationel.
Om forladelse.
Det siger jeg også, Julia.
- Du kommer vel til festen i aften? - Naturligvis. Tak skal I have.
Mange tak.
- De har vel ikke en whisky? - Der står noget til Dem i baren.
Dolly, jeg tager de andre, og så ses vi i foyeren.
- Og tag vores forfatter med. - Går vi nu?
- En halv time, miss Lambert. - Om forladelse.
Det er mig.
- En halv time, miss Crichton. - Åh, Michael ...
Tak for alt, Michael.
Her er din premieregave. Du får en kontrakt.
Her er den.
Skriv under på forsiden.
Værsgo.
Godaften, mrs. de Vries.
- Godaften, Roger. - Charles.
- Tante Dolly. - Du skal ikke kalde mig tante.
- Vi må hellere gå ind. - Jeg må have en drink.
Den vej. Slut Dem til os ovenpå. Har De Deres billet?
Nej, nej, nej, nej, nej.
Nej, nej, nej. Nej, den der, din dumme ko. Skynd dig.
Hvad er du ude på?
Kom med den.
Hvordan gik din samtale med sir Philip?
Det var som taget ud af Dickens.
Han havde den frygteligste snue. Han lå i sengen og tog dampbad.
Så jeg ... så jeg sagde: "Skal jeg komme en anden gang?"
Og han sagde: "Nej, nej."
Sådan var jeg også som barn. Jeg pådrog mig tit snue.
Snotnæse. Jeg nøs en hel del.
Jeg fik altid dampbade med kamferolie.
Åh, Millicent ...
Så bad jeg om hans hjælp.
Jeg spurgte, om han ville skrive et brev til banken.
Han løftede håndklædet. Hans næse var rød, og hans øjne løb i vand.
Han så rædsom ud, og han sagde:
"Jeg er 'desværre blevet slemt 'forkølet."
Du lyver for mig, Sybil. Den snue er ikke skuespil.
Du er blevet smittet af sir Philip, ikke?
Hvem har skrevet det nonsens?
Var det, fordi du krøb ned til ham, eller fordi han lagde an på dig?
Jeg vil høre sandheden, Sybil.
Han nøs.
Jeg har aldrig hørt noget lignende, Millicent.
Han lagde ud med at hive kolossale mængder luft ind.
Nu skal du se.
Jeg sagde ...
Åh nej ...
Prosit. Prosit.
Jeg sagde "prosit", og han sagde: "Det bringer oheld at sige tak."
O-held, ja. Næh, nu er jeg med.
Nu forstår jeg. Du fjaser både med sir Philip og unge Ben.
Det skal man da få snue af. Skam dig, Sybil.
Hvem skal det så være? Den gamle mand eller drengen?
Jeg ved godt, hvem jeg ville vælge. Nej, nej, nej. Du må ikke gå.
Du bliver her. Jeg er ikke færdig med dig.
Slet ikke. Lagde han an på dig, eller lagde du an på ham?
Jeg mener den gamle, ikke drengen. Det er minsandten indviklet.
Gud fri mig vel.
Græd nu ikke. Det gør dig bare mere o-lendig tilpas.
Nu skal du høre, hvad jeg tror, der skete?
Sir Philip blev lidt nærgående, ikke?
Og du kunne ikke sige nej.
Det er svært at være nærgående, når man har snue. Sagde han:
"Vær nu 'ød. Gør en gammel 'and glad."
Frækt af dig, Sybil, at forsøge at have sir Philip ved siden af.
Jeg har aldrig brudt mig om det der udenoms-halløj.
Skulle vi ikke tage at straffe ham?
Eller dig. Måske skulle vi straffe dig.
Men hvordan? Det er spørgsmålet. Hvordan?
Jeg har det! Vi fortæller Ben det.
Ham har du vel ikke glemt? Ben.
B-E-N.
Du godeste, har jeg slået dig helt ud?
Skidt pyt, Sybil, bare husk, -
- at alle kneb gælder i krig og ...
Krig og ...
For pokker da, nu smuttede det.
Forfatteren!
Du er et uhyre.
Et pragtfuldt, storslået uhyre.
- Det var fantastisk. Du var superb. - Skat!
- En ægte kraftpræstation. - Ja!
- Der skal ikke ændres et eneste ord. - Bare jeg kan huske, hvad jeg sagde.
Du er så uartig.
- Det er derfor, du elsker mig. - Ja.
Den ko!
Hun er led, afskyelig, ondskabsfuld ..
Hun er en falsk kælling!
Det er en succes, Tom. En tydelig succes, min dreng.
Jeg rejser. Jeg vil aldrig spille skuespil igen.
Sludder og vrøvl. Du var pragtfuld.
Fuldstændig superb.
Og nu har vi skrevet kontrakt, så du kan pudse rollen af.
Otte forestillinger om ugen i et helt år overfor Julia Lambert.
Bare nyd det i fulde drag.
Nej, nej!
Du er stadig Englands største skuespillerinde.
Jeg går nu. Vi ses til festen. Forsøg at komme til tiden.
- Det bliver himmelsk. - Jeg kommer.
Strålende. Fremragende. Helt vidunderligt.
De spurgte hvorfra jeg ku' vide
min elskede var tro ...
Champagne, Mlle Lambert?
Nej, øl. Et stort glas.
Alle taler om, hvor pragtfuld De var i aften.
Tak.
Din eneste virkelighed er teatret.
Verden udenfor, som civilister kalder "den virkelig verden", -
- er ren og skær fantasi, og det får du sgu ikke lov at glemme.
Sludder og vrøvl.
Venter De en gæst? Skal jeg dække til en mere?
Nej tak, Antoine.
Jeg har besluttet, at jeg ikke går til premierefesten.
Jeg vil spise alene i aften. Helt alene.
Men i dag har min elskede forladt mig
min elskede er væk
vennerne de morer sig
over de tårer jeg ikke kan skjule
så jeg smiler og siger:
når en smuk flamme dør hen får man røg i øjnene.